Se on tuolla.
Tämä on monimutkaista.
NETFLIX ESITTÄÄ
Tosi hämmentävää. Luulin, että se on tuolla.
Oletko varma, että tämä on oikea suunta?
- Seuraan sinua. - Seuraa tähteä.
Lopeta tähdestä vouhkaaminen!
Seurasimme viimeksi tavallista komeettaa.
- Päädyimme Kreikkaan! - Onko siinä valittamista?
Eikö se kannattanut? Rannat, Mykonos!
Kauniit, jännittävät ihmiset...
Tämä on oikea suunta. Minulla on tästä hyvä fiilis.
- Hyvä fiilis... - Se pelottaa minua.
Asuvatko he vieläkin samassa tallissa?
- Kyllä. - Joosef olisi voinut ostaa paremmankin.
- Millä rahalla? - Hänhän on puuseppä?
Joo, huonoin puuseppä maailmassa. Pyysin häntä kerran tekemään pöydän.
Se oli niin vino, että suoristin sillä vanhan pöytäni.
Emmekö ole oppineet reittiä 30 vuodessa?
Se on liian kaukana, Gaspar. Emme voi muistaa.
Siksi vain eläimet käyvät heidän juhlissaan.
Tuo on Telma!
- Ei? Onko se hän? - Kuka, Melchior?
- Ei se ole Telma. - Kuka Telma on?
Tapasin hänet ristiinnaulitsemisessa. Meidän piti mennä Jeesukselle yhdessä.
- Tuotko Telman Herran taloon? - Miksen toisi? Hän on seuralaiseni.
Et voi tuoda heilaa perhejuhlaan.
Kukaan ei huomaa Telmaa siinä hässäkässä.
Mikä hässäkkä? Se on intiimi kokoontuminen!
- Petit comité. - Ärsyttävää.
- Mikä? - Käymme kastajaisissa,
vauvakutsuilla ja polttareissa. Olemmeko vanhojapiikoja?
Kuulostat hullulta. Tule, mennään.
- Tämä on vaikeaa. - Mikä?
Pitkä kävelymatka, lahjojen osto...
Lahjojen osto? Revit nuo pusikosta.
- Hetki sitten. - Ajatus on tärkein.
- Hän on Jumalan poika. - Eikä pidä kukista?
Minä vien juhliin naposteltavaa.
- Mennään. Mitä? - Melchior!
Olet tietäjä etkä kokki.
Kinkku-juustorullani ovat mielettömän hyviä.
He ovat juutalaisia, ja viet heille possua.
En puhunut possusta, vaan kinkusta!
Ei niitä ole pakko syödä, jos ei halua.
Shivan palvojatkin tulevat.
- He syövät ne. Mennään. - Keitä he ovat?
- Lopettakaa kinastelu. - Selvä!
Täällä on aivan liian hiljaista.
Kuinka kutsuinkaan Telman näin surkeisiin juhliin?
Surkeat todellakin.
- Tylsää. - Voisimme...
- Häivytään, ennen kuin meidät nähdään. - Ei. Käymme -
moikkaamassa ja sanomme, että meillä on muuta.
- Hienoa! - Sopiiko?
- Ymmärsitkö, Gaspar? - Kyllä, sopii.
- Mennään. - Tulkaa.
- Koputitko? - Ovi oli auki.
- Tämä on väärä paikka. - Ei ole.
- Tosi pimeää. - Haloo?
Yllätys!
- Perkele, tuo varmaan sattui. - Oletko hullu?
- Pelästyin! - Löit minua leukaan!
- Herra, siunaa... - Mitä nyt?
- Ei! - Täti, se ei ole Jeesus!
Helvetti, että olet vahva. Piru vie!
Luoja! Dementiako vaivaa?
- Paljon onnea vaan... - Se ei ole hän, täti!
Nyt riitti.
- Lopeta. Heität papyrussilppua kaikkialle. - Sitä oli vaikea tehdä.
Peremmälle. Yllätysjuhlat eivät ala myöhässä.
Olen myöhässä, koska ostin kauniita kukkia.
- Toivatko kaikki kukkia? - Minun ovat värikkäitä.
- Ne kaikki ovat. - Ei.
- Miten menee, itämaan tietäjät? - Hei, Joosef.
- Saisiko olla juotavaa? - Joo, kiitos.
Mitä sinulla on?
- Vettä. - Vettä?
Naapuruston vesiputouksesta.
Se on pieni, mutta kivet puhdistavat veden.
- Maukasta. - Mutta se on vettä.
Viiniä saa vasta, kun Jeesus tekee ihmeitään.
Kuinkahan Jeesus käsittelee Jumalan poikana olon ja ihmeiden teon?
- Hän pärjää kyllä. Hän on mukava. - Säikähdin.
- Hän todella on. - Puhun hänelle.
Kirjoitin puheen rakkaudella.
- Kirjoitit sen? - Se on ihana.
Tein piirroksia, jotta hän ymmärtää sen.
- Hän on jo 30-vuotias. - Kyllä!
- Aika lentää. - Onko tuo mirhaa?
- Taas mirhaa. - Kulta.
- Hetkinen. Mikä siinä on vikana? - Jonkun on sanottava se.
Ensin kukat, nyt mirha.
- En tuo mitään ensi vuonna. - Rauhoitu.
- Sopiiko? - Minähän sanoin.
- Mitä sanoit? - Balth.
- Kunnoita kuninkaallisia, Maria. - Olet muuttunut.
Maria! Hän on kuningas!
- Se on noussut päähän. - Älkää viitsikö!
- Sanoinhan. - Toin toivomaasi ruokaa.
Hän ymmärtää minua.
- Näytä. Eihän siinä ole possua? - Herkullista.
Tuoksuu hyvältä.
Helvettiläinen!
Herkullista. Ahmit ne kaikki.
Herkullista. Mitä se on?
- Se on... - Soijaa!
- Melchior teki sen. - Soijaa.
- Niin. - Kuinka se tehdään?
Se on rulla. Nimi kertoo kaiken.
Rullaa taikina, jossa on soijaa. Sitten se paistetaan uunissa.
Kuinka soija kypsennetään?
Pitääkö hän minua Palmirinhana?
Kutsuin hänetkin. Etkö kerro reseptiäsi?
- Soijan voi kokata monella tapaa. - Älä hupsi!
Kerro.
- En ole maistanut tätä ennen. - Pidän vapaasta soijasta.
Joka kasvaa laitumella, voi liikkua vapaasti,
syödä ruohoa ja juoda vettä purosta,
kunnes se on oikean ikäinen ja painoinen.
Sitten se teurastetaan. Sen kaula katkaistaan kirveellä. Siinä se.
Niin, siinä se.
Kaula kirveellä? En ymmärrä.
Se on Melchiorin perhesalaisuus! Eikö niin?
Äitini juttuja. Tunnet hänet.
Eikö hänellä ollut possufarmi?
- Soija. - Hiljaa. Jeesus saapui.
Piiloon.
Valot pois.
Yllätys!
Perkele!
Piru vie, Leonor!
- Yritättekö tappaa minut? - En selviä juhlista hengissä.
- Herra, siunaa... - Oletko typerä?
- Missä Jeesus on? - Hän vietti 40 päivää autiomaassa.
Mutta palaa pian.
40 päivää on aivan liian kauan, kulta.
Miksi?
Anna hänen etsiä itseään.
Niin annankin. Olen vain huolissani. Olen hänen isänsä.
Tiedämme sen.
- Olen isä. Tunnen sen. - Vakuuttelet itsellesi...
- Hei. - Herra Jumala.
Tuossa on jotakin.
Miksi kutsuit hänet?
Enkö olisi saanut kutsua hänen isäänsä?
Isä? Lasketko leikkiä, Maria?
- Hän sanoi, ettei pääse tulemaan. - Mitä?
- Milloin puhuit hänelle? - No...
- No, mitä? - En tiedä. Eilen.
Eilen? Kuinka? Vietin koko päivän kanssasi.
- Kerro totuus. - Olet tosi ärsyttävä.
- Niinkö? - Viime yönä.
- Yöllä. - Mitä? Yöllä?
- Niin. - Kun nukuin.
- Hyvää iltaa. - Perkele.
- Iltaa. Mitä kuuluu? - Mitä kuuluu?
Toin pienen lahjan.
- Kiitos. Ei olisi tarvinnut. - Todellakaan.
- Meille molemmille. - Hienoa, kiitti.
Kaunis kääre. Ihanaa kangasta.
Katso, Joosef! Enkö sanonut,
että tarvitsemme tauluja kotiimme? Se on perheemme. Katso.
Muistin, että sanoit niin.
- Mitä? Muistit? - Niin vain sanotaan.
Kuunteletko keskustelujamme?
- Älä tee tästä numeroa. - Yksityisyyden loukkaus.
- Vallan väärinkäyttöä! - Ihana kuva!
Niin onkin.
- Kiitos. - Kiva, että pidätte siitä.
- Olen tyytyväinen. - Kaunis.
Näetkö? Minut on maalattu vain puoliksi.
- Se on taidetta! - Taidetta?
Taiteilijalla ei ollut aikaa viimeistelyyn.
Ei aikaa. Hyvä taiteilija.
- Mikä hänen nimensä on? - Minä.
Etkö ole kaikkivoipa ja täydellinen Jumala?
Hän ei saa tehtyä edes maalausta loppuun.
Minulla oli paljon hommia, Joosef.
Hän kiusaa, Maria.
Toin myös enkelin siipi -keksejä.
Mutta ne ovat syötäväksi, ei lentämiseen!
- Hetkinen. - "Ei lentämiseen!"
- Maria, kiltti! - Oletko menettänyt huumorintajusi?
Nooa keksi tuon aikoja sitten.
Kerron vitsin Jeesukselle. Hän voi levittää sitä.
- Ole kuin kotonasi. - Kotihan tämä onkin.
- Laskeeko hän leikkiä? - Pilaatko juhlat?
Selvä. Onko stand up -numerosi ohi?
Oletko lopettanut?
Tässä ovat aplodisi. Nyt, häivy.
- Mitä nyt, kamut? - Poikani!
Yllätys!
Voi pojat.
Anna hali, kulta!
Vautsi! Tupa on täynnä!
Hän ei ole kukaan. Mene pois.
- Jay sanoi kaikkien olevan nukkumassa. - Laulanko taas?
- Ei, täti. - Tosi söpö. Ihana asu.
- Kenellä on synttärit? - Minulla.
Senkin hirviö! Et kertonut minulle! En ostanut lahjaa!
- Tukkasi on sekaisin. - Hän on persoona.
Kuka hän on? Esittele ystäväsi.
- Kuka? - Minä!
- Olen Orlando! - Miten menee?
- Esittelyjä ei tarvita. Hän on lähdössä.
- Mistä hän on kotoisin? - Autiomaasta, isä. Et tunne häntä.
- Miten niin? - Autiomaasta, minä...
- Lupita-täti! - Onko hän homppeli?
- Se toinen oli tumma. - Ei!
- Älä välitä... - Ei haittaa.
Syö tämä.
Vie hänet pois. Nyt!
Tätini sanoo samaa spitaalisista ja vasureista.
Palaa myöhemmin.
Äiti, sinun on kerrottava näistä jutuista.
En edes tiennyt 40 päivästä autiomaassa! Ajattele, miltä se tuntui!
Totta. Anteeksi. Pidän järjestämistäsi juhlista.
Anteeksi, äiti.
Kuinka tiesit, että palaan tänään?
- Setäsi... - Hei.
- Vitorio-setä! Oli ikävä! - Hei.
- Miten menee? - Hyvin.
- Entä partasi? - Pidätkö siitä?
- Todella. - Se on autiomaan tyyli.
- Ollaan rennommin. - Annoit sen kasvaa.
- Miksi ajelit rintasi? - No... Uintia varten.
- Uintia? - Jeesus!
Rakas poikani on iso poika.
Olen rakastanut ja pitänyt sinusta huolta 30 vuotta.
Minulla on sinulle lahja. Isä teki sinulle jotakin kaunista.
- Minulle? - Niin, sinulle!
- Kuinka se toimii? - Kuuntele, poikani. Tämä on sinulle.
Ymmärsimme konseptin.
- Se on kaunis huilu. - Kiitos paljon.
Minäkin tein sinulle lahjan. Tässä.
- Katso. - Jestas!
Sitä voi soittaa yhdellä kädellä.
Hiljaa!
- Hieno soundi. - Tosi hyvä!
- Onnistuuko tuo huilulla, Joosef? - Se on erilainen instrumentti.
Tulevaisuudessa opetan sinut soittamaan Beatlesia.
- Mikä se on? - Jay!
Sinulla on ihana perhe.
Kerroin Lupita-tädille, kuinka tapasimme. Hän ei tainnut ymmärtää.
- Ei tarvitsekaan. - Se on hyvä tarina.
Ei oikeastaan.
- Onhan! - Oliko täällä suuhunpantavaa?
- Aioinkin kertoa, kuinka teemme sen. - Ei!
Oletko hullu?
- Miksi? - Aioin kertoa...
- Ketään ei kiinnosta. - Anna hänen puhua.
- Hän ei osaa kertoa sitä. - Enkö?
- Kylvin keitaassa. - Hän ei tiedä.
- Olin alasti. - Ja sitten?
Kysyin suuntaohjeita.
- Ja hän antoi niitä. - Todellakin.
Todellakin annoin.
Lupita-täti!
Herra, siunaa...
- Älä kaada juomaasi! - Ei noin!
Lopeta!
Anna minulle. Hän on kuin lapsi eikä ymmärrä.
- Anna kätesi... - Jeesus, minulla on asiaa.
Käyt kohta arkaluontoisen keskustelun.
Rauhoitu. Täytä sydämesi rakkaudella ja valmistaudu.
- Pidä mielesi avoinna. - Avoin mieli.
- Selvä.
Tosi ärsyttävää. Mitä?
- Poikani... - Niin?
Isällä, Vitoriolla ja minulla on kerrottavaa.
Mitä nyt?
- Se on tärkeää. - Mitä? Kertokaa.
- Se on arkaluontoista. Löysin... - Päiväkirjani?
Pengoit tavaroitani! Availenko teidän laatikoitanne?
Päiväkirjassa ei ole mitään! Ärsyttävää! Tässä talossa ei ole yksityisyyttä!
Siksi aion lähteä!
Olenko ainoa, jolla ei saa olla ihmissuhteita?
- Jeesus... - Onko väärin unelmoida?
Enkö saa uneksia serkustani? Olen lihaa ja verta!
- Mikä kirja? - Ette löytäneet sitä?
- Emme puhuneet siitä. - Minulla ei ole sellaista! Mitä?
Nyt olisi hyvä hetki jutella.
Voimme puhua täälläkin.
Ei täällä. Mennään huoneeseesi.
- Miksi? - Niin on parempi.
- Mennään. - Orlando, ole kuin kotonasi.
Tulen toimeen kaikkien kanssa.
Olemme Lupitan kanssa bestiksiä.
Ja tuon kingin blingi on ihanaa.
Kultaa.
Ei ole totta!
En voi uskoa. Mikä kivi tuo on?
Kulta. Tiedäthän, että rakastamme sinua?
Anna minun puhua.
Sanon sen. Minä...
- Selvä. - Olen valmistautunut tähän -
30 vuotta. Sanon sen itse.
Jeesus.
Haluamme kertoa, että...
- Olen isäsi. - Paskiainen!
- Miksi teit tuon? - Perkeleen paskiainen!
- Mitä? - Hän tiesi, että halusin sanoa sen.
- Hän saisi joka tapauksessa tietää. - Mutta minun piti kertoa!
Mitä tämä on? Vitorio-setä on isäni?
- Olen oikeasti Jumala. - Hän kertoo sen väärin!
Minä loin puheen.
Olet tosi täynnä itseäsi. Olet tahditon.
- Poikani... - Poikapuoli. Hän on poikani.
- Olit aina poissa! - Poissa?
Olen läsnä kaikkialla. Olen aina paikalla.
- Olen hänen vieressään, kun hän runkkaa. - Mitä? Se ei sovi.
- Hän on niin rivo, hän... - Riittää.
Emmekö enää kunnioita toisiamme?
Äiti, haluan selventää asiaa. Vitorio-setä on Jumala?
Vitorio-setää ei ole! Anteeksi.
Keksimme sen, ettet hämmentyisi.
Olen Jumala ja isäsi. Se riittää.
Entä Joosef? Miten olemme sukua?
Miten sanoisin tämän? Hän on sijaisisä.
Hänen paskanjauhantansa saa minut hermostumaan!
- Kuin lastenvahti. - Heitän häntä kaapilla.
- Tee kierreportaat ja avokeittiö. - Katkaisen setripuun niskaasi!
- Tuhosin dinosaurukset pierulla. - Suksi suohon!
Sinä ja äiti siis...
- Ei. - Eikö?
- Välillämme ei tapahtunut mitään. - Ei mitään.
Kiltti. Ei mitään.
Tai siis...
- Mitä? - Tai siis, mitä?
- No... - No?
- Unohditko... - Mistä hän puhuu, Maria?
- Mitä? - Mitä tuo on, Maria?
- Täytin hänet. - Mitä puhut, mulkku?
- Sano se uudelleen! - Lopeta!
- Et tunne minua! - Joosef!
Oletko hullu?
- Rauhoitu, hemmo. - Osoita kunnioitusta!
- Voin täyttää sinutkin. - Olen roomalaisen ystävä!
Maria, rauhoita Joey.
- Mikä Joey? - Joey...
- Teen kirveenvarsia! - Hei!
- Älä pelleile kanssani. - Lopeta!
- Poika on lohduton. Oletko tyytyväinen? - En käsitä!
Kulta, 30 vuotta sitten -
arkkienkeli Gabriel kertoi, että synnytän Jumalan pojan.
Isäsi, tai siis adoptioisäsi, Joosef,
paras tapaamani mies, hyväksyi myös asian.
- Olen Jumalan poika. - Juuri niin.
Nyt sinun on levitettävä sanaa.
- Mitä sanaa? - Minun sanaani.
Puhut yhdelle henkilölle, joka puhuu kahdelle ja niin pois päin.
Kuin pyramidihuijaus?
Rauhoitu. Elämällä on sinulle muita suunnitelmia.
Entä minun suunnitelmani?
Unelmani? Kutsumukseni?
- Mikä se on? - Kiva, että kysyit.
Olin autiomaassa tutustumassa itseeni.
Tajusin Orlandon avulla,
että haluan erikoistua jonglööraukseen.
- Mitä? - Jonglööraus...
Unohdetaan jonglööraus. Sinulla on supervoimia.
Miten niin?
- Anna, kun... - Mitä nyt?
Ei mitään. Näetkö tämän?
Noin.
Hän on hullu, mitä...
- Käsivartesi, Joosef! - Mitä oikein teit?
Joosef, rauhoitu. Mitä tämä on?
Mitä teit isälleni?
Pysy tajuissasi. Katso minuun.
- Pysy hereillä. - Käsivarteni?
- Katsokaa! - Jumalan kansa...
Laita se takaisin. Tee ihme.
En ole tehnyt tätä ennen. Anteeksi, isä. Rauhoitu!
Rauhassa. Älä...
Se taitaa pysyä kiinni.
Senkin paskiainen!
- Helppoa. - Sattuu saatanasti!
- Teinkö tuon? - Älä ikinä tee noin!
- Jos teet sen, et... Hän teki sen taas! - Miksi teet tämän? Joosef, pysy hereillä.
- Katso käsivartta. - Joosef? Ei!
- Laita se takaisin, sattuu! - Odota!
Sitä on kai väännettävä. Kyse ei ole voimasta.
Näetkö?
- Tykkään tästä. - Sanoinhan.
Sinun on ymmärrettävä, että olet nyt Jumala.
- Selvä, mutta.. - Pystyt mihin tahansa.
Voinko reppureissata Orlandon kanssa?
- Melkein mihin tahansa. - Elämässäsi on nyt eri haasteet.
En tiedä. Pidin elämästäni.
En ehkä halua uusia haasteita, äiti.
- On siunaus olla Jumalan poika. - Olisin mieluummin Joosefin.
Siitä sait!
Joosefilla ei ole rahaa.
Hänellä ei ole voimia, taitoja -
eikä edes yhteisön kunnioitusta.
Hän ei häpeä vajavaisuuttaan, mutta saan olla oma itseni.
Kiitos, poju. Minäkin rakastan sinua.
Sainko koskaan päättää elämästäni?
Vai tekivätkö päätöksen ne, jotka eivät edes kysyneet minulta?
Siinä on paljon ajateltavaa, Jeesus, mutta elämälläsi on suurempi tarkoitus.
- Minun on mietittävä. - Annetaan hänen olla.
- Selvä. - Tulkaa.
- Mennään. - Selvä.
Mennään. Jeesus haluaa miettiä asiaa.
- Toki. Voitte mennä. - Hän haluaa olla yksin.
Minun tapauksessani siinä ei ole eroa.
- Selvä. Lähden leikisti. - Puhun hänelle.
Hei. Anteeksi, poikani.
- Olin muissa maailmoissa. - Anteeksi.
Voitko napsauttaa sormiasi näin?
Nosta kätesi. Näin.
- Jätkät! Vesi muuttui viiniksi! - Kiitos, poikani.
- Kuulitko? Mitä tuo on? - Kuulen.
Mahtava Jumala
Loi maailman viikossa
Ja joskus sen jälkeen
Hukutti muksunsa
Hän loi Aatamin ja Eevan Jotka harrastivat seksiä
Jos on vain yksi perhe Miten olemme täällä nyt?
Ei vellota yksityiskohdissa On uskottava
Jumala on kaikkivoipa Eikä hänessä ole järkeä
Jeesus Kristus, ensimmäinen poika On niin jännittävä
Autiomaan kuumuudessa Näin hänen valtavan voimansa
- Kaunista! - Bravo!
Kiitos!
Parantelen vielä riimejäni.
Laulan toisen kappaleen myöhemmin.
Se on uskonnollinen laulu satavista miehistä.
- Pidätte siitä. - Toki.
Syödään!
- Eikö ruoka ole valmista? - Voitko soittaa tätä?
Voin käyttää sitä kiilana. Kosketinsoitin huojuu.
Joosef, onnistuit!
Tässä on Telma.
Heippa! Oli vaikea löytää tänne, mutta pääsin perille.
- Kuka Telma on? - Eräs ystäväni.
- Haluatko jotakin suuhunpantavaa? - Maksu ensin.
Sinun piti pukeutua säädyllisesti.
- Niin teinkin. - Sinulla on varmaan kylmä.
- Ei, minulla on kuuma. - Hyvä on.
- Tuo asu sopii. - Makuuhuoneessa ei palele.
- Maria. Kiva tavata. - Pontiuksen tyttöjä.
Ei! Hän on synttärisankarin äiti.
Hän on talon emäntä.
Äiti? Onneksi olkoon!
Sillä tienaa hyvin.
Miten niin?
Hän vain ylistää uskonnollisuuttasi.
- Maria on neitsyt, joten... - Neitsytkö?
- Ja kaipaa muutosta. - Hoida hänet.
- Hoidan asian. - Tule. Minulla on asiaa.
Välityspalkkioni on 30 %. Onko teillä skumppaa?
Kyllä. Meillä on viiniä.
Leonor, tässä.
Olen Jeesuksen isä.
- Siistiä! - Teen huonekaluja.
Ilmoittele, jos tarvitset mitään.
Tietenkään hän ei ole prostituoitu!
- Hän on nälkäinen. - Hän on joko huora tai strutsi.
- Kumpi? - Hän on vain henkilö,
joka ei halua yhteiskuntamme seksistisen järjestelmän sortavan itseään.
Niinkö? Kerro hänelle... Jestas!
Hänen on seurattava yhteiskunnan sääntöjä tänään.
Katso, Melchior!
Olet oikea kiusanhenki!
- Niinkö? - Kyllä.
Kritisoit aina tyttöystäviäni!
Saat kohta lättyysi.
- Thelminha, tule... - Skumppaa!
- Tässä! - Ota minun!
Minun on makeampaa.
- Kuka laittoi riisiin rusinoita? - Minä!
Kokkasin notkuvan pöydän täyteen.
- Lisäsin myös kalkkunaan neilikoita. - Miksi?
Ja oman puutarhan omenoita perunasalaattiin. Herkullista!
Tänä vuonna ei myöskään ole suklaakakkua! Tein yllätyksenä pähkinäkakun,
jossa on kerroksittain luumuja ja rommia...
Joosef, älä muuta asioita enempää.
Älä viitsi. Maista karamellisoituja hedelmiä.
- Ihania! - Niinkö?
Kyllä! Nämä vain kaipasivat korianteria.
- Unohdin sen! - Lisää se nyt.
Maria tietää, missä se on. Missä hän on?
- Jayn kanssa? - Ehkä.
- Mikä tuo on? - Tuotantotiimi unohti sen.
- Lisään korianteria. - Ei!
- Luota minuun. - Jaetaan salapukkien lahjat!
- Hyvä ajatus, Maria. - Annoin lahjan Balthasarille.
- Et voi kertoa sitä, täti. - Onko pantomiimi parempi?
Jessus. Lupita-täti on yliajalla tässä maailmassa.
En tuonut lahjaa, mutta voin antaa tunnin lahjakortin.
Sinä voit olla lahjan saaja.
Siistit juhlat, vai mitä?
- Se on vain suitsuketta. - Minä tässä.
Siistiä porukkaa.
Oletko nähnyt Joosefia?
Oletko?
- Pakenetko aina minua? - Osoita kunnioitusta.
- Milloin, Maria? - Älä.
Et polta salaa, tiedän sen.
- Olin päässäsi. - Tämä on kotini, Vitorio.
Ihanaa, kun kutsut minua siksi.
- Lopeta, Vitorio. - Pidän tallista ja vuohenkakan hajusta.
- Lopeta. - Loin juuri suuren kiven.
- Tunnetko sen? - Kyllä.
Ja niin Nooa laittoi eläimet arkkiin. Siisti tarina, Jumala.
Etsimme...
- Etsimme kaikkia. - Etkö ole Melchiorin vieras?
Kyllä. Onkohan -
hän tuolla pusikossa.
- Kukaan ei ole mennyt ulos. - Taidan silti katsoa.
Miksi?
Täällä haisee tupakka.
- Hän on tuolla. - Niinkö?
- Menkää suoraan. - Tuolla.
Näin hänet varjoissa.
- Hullua. - Eikö olekin?
- Lähdetään. - Mitä teet?
- Karataan yhdessä. - Lopeta.
Ihmisyys on jo vaarassa. Se voi yhtä hyvin räjähtää.
- No? - Ei.
Rakennan hotellin rannalle. Se olisi oma yrityksesi.
En voi.
Voit tehdä mitä vain. Olen odottanut 30 vuotta.
- Mitä jos Jeesus ei hyväksy sitä? - Etsin uuden idiootin.
- Täällä seurataan ketä vain. - Puhun hänelle.
- Haluatko toiselle planeetalle? - Lopeta.
- Mennään Marsiin. - Lopeta.
- Jupiteriin. - Kiltti...
- Tai Uranukseen. - Miksi kuiskit?
- Uranus on kaukana ja kuuma. - Älä puhu noin.
- Partani pitää sinut lämpimänä. - Äänesi.
Tiedät, mihin se pystyy.
Älä käytä tuota ääntä.
- Lopeta! - Mitä nyt?
Lopeta, Vitorio. Oletko sekaisin?
- Sekoitat elämäni. - Olet hullu!
- Panet pääni sekaisin. - Mitä tämä on?
Teet minut hulluksi.
- Tule. - Lopeta.
Loin uuden kiven. Koske siihen.
- Maria! - Se on Joosef.
Joosef on tulossa.
Mene. Hän huomaa meidät.
Maria?
Missä se nainen on?
- Teenkö hänestä sokean? - Lopeta.
- Se käy nopeasti. - Lopeta.
Vai laitanko hänet ontumaan? Se on nyt muodissa.
No, kenties...
- Tehdään niin. - Lopeta! Saat minut sekoamaan.
- Mietithän asiaa? - Puhun ensin Jeesukselle.
Ansaitset miehen, joka arvostaa sinua.
- Päästä irti. - Mene.
Minun vuokseni.
- Voinko auttaa? - Anteeksi.
- Minne olet menossa? - Asun täällä.
- Jeesus lepää. - Mitä?
Hän oli tosi uupunut. Mutta kerron, että kävit.
Sopiiko? Myöhemmin.
- Olen hänen äitinsä. - Tiedän.
- Haluatko jättää viestin? - Älä härnää minua.
Tunnen sinunlaisesi. Saatte isät tappamaan poikansa.
- Nimesi oli Maria? - Rouva Maria sinulle.
Kutsun sinua Maricotaksi. Jay on uupunut.
Autiomaassa vietetyt päivät olivat lumoavia.
Hän teki monia asioita, joihin ei tiennyt pystyvänsä.
Hän saa levätä. Jooko, Minnie?
Ensinnäkin, vitut Minniestä.
Onko selvä? Tämä on todellinen Maria,
joka astuu käärmeen pään päälle. Poikaani eivät autiomaan kerjäläiset manipuloi.
- Ei kerjäämistä, vaan vapaaehtoistyötä. - Päästä minut huoneeseen,
tai seuraava vapaaehtoistyösi -
on sukeltaa Kuolleenmeren pohjaan pelastamaan palliesi puolikkaat.
- Sus siunaa! - Anteeksi. Kiitos.
Tosi aggressiivinen.
Jeesus. Lukitsitko sen?
- Ehkä hän teki niin. - Hän ei koskaan tee niin.
Anna lintusi lentää, Minnie.
Jeesus!
Hän nukkuu. Se johtuu varmaan teestä.
- Teestä? - Hän oli hämmentynyt.
Hän sanoi, että hänen on mietittävä,
joten keitin teetä.
- Millaista teetä? - Löysin sen piilotettuna keittiöön.
- Joosefin glaukoomateetä? - Onko se vahvaa?
Paljonko käytit?
Jeesus-paralla oli jano. Hän joi kaiken.
Kulta?
Tämä tee ei toiminut.
Äiti tässä, kulta.
- Kulta? - Orlando?
- Elämällä on muita suunnitelmia. - Elämälläsi on suurempi tarkoitus.
ONNEA, AIKUINEN JEESUS
Avoin mieli.
Onko hän homppeli?
Kuinkahan Jeesus käsittelee Jumalan poikana olon?
Sinun on ymmärrettävä, että olet nyt Jumala.
Pystyt mihin tahansa.
Missä olen?
Pääsi sisällä.
Keitä olette?
Olemme olleet samassa tilanteessa kanssasi.
Olen Buddha. Hän on Shiva.
- Entä sinä? - Tom Cruise selittää sen tulevaisuudessa.
Tuo on Jah. Hän on vain vähän pihalla.
Minulle maistuisivat pavut, jos sinulla on niitä.
Ja tuolla on Allahkin. Katso.
Hän palaa pian, eikö niin?
Joo. Hän on ujo.
- Eikö sinulla kuuluisi olla neljä kättä? - Perkele. Agnaldo!
Hetkinen. Tulossa ollaan. Anteeksi.
Hetki vain. Olin lounastauolla.
Heippa.
- Mene paikallesi. - Rauhoitu.
Jumalana oleminen on superkivaa.
- Mutten halunnut tätä. - Emme mekään.
Nautinko sinisenä olemisesta ja Agnaldon hinkattavana olemisesta?
- En minäkään nauti. - Mutta miksi minä?
Vihan kerääminen -
on kuin pitelisi kekälettä, jolla heittää muita. Siinä palaa itse.
- Lopeta paskapuhe. - Mitä?
Aina, kun et tiedä vastausta, keksit jotakin ja esität tietäväsi kaiken.
Etkä tiedä mitään.
- Tiedän sinua enemmän. - Mikä on elämän tarkoitus?
Elämän tarkoitus -
on lehti, joka kelluu joessa -
ilman vettä ja rajoja, se on vain...
Nämä kliseet toimivat vain seuraajiisi.
- Ne eivät toimi täällä. - Myönnä, ettet tiedä.
Minulle kelpaisi jäätelö.
- Kamut, keskitytään. - Mitä pelkäät, Jeesus?
Pelkään epäonnistumista ja väärintulkintaa.
Kirjoita kaikki ylös. Silloin sanasi muistetaan.
Mutta olenko oikea henkilö tähän?
Rauhoitu!
Ihmiset ovat sinisilmäisiä. He uskovat mitä vain.
Katso minua!
- Katso Shivaa! Ja tätä tyyppiä! - Haluatko tötsyt?
Onko minun hyväksyttävä se?
Tämä tilaisuus ei toistu.
Kiitos. Selvititte ajatukseni.
Juuri niin, Jeesus.
Jatka oppimista, ja...
- Mitä helvettiä? - En siedä häntä!
- Riittää! - Mitä nyt?
- En kestä tätä! - Sanoin vain...
Hän on ärsyttävä!
Rauhoittukaa. Tuota ei tarvita.
Lähden.
Yläfemma.
- Missä toinen on? - Hei, broidi.
Tajusitko, että olet sekä isä että poika samaan aikaan?
- Pirun siistiä. - Älä välitä hänestä. Hän on pihalla.
Täysin pilvessä.
Missä olen?
Voi paska.
Piru vie!
Tämän maalauksen nimeksi tulee Jumalan uuden pojan kaste.
- Piru vie! - Ei?
- Uudelleen? - Uskomatonta.
- Onnistun tällä kertaa. - Oletko varma?
- Kokeilit jo monesti... - Viininpunainen on vähän...
Arvaa, mitä. Valmis.
Se on tehty.
Ja sinut on kastettu. Teen vain näin.
Luojan kiitos!
Mitä tämä on?
- Jeesus! - Luojan kiitos!
Hän palasi!
- Tiesin, että palaat. Olen iloinen. - Palaan mistä?
Olit kateissa viikon.
- Se tuntui viideltä minuutilta. - Joosefin tee on vahvaa.
Luulimme sinun luopuneen tehtävästäsi.
- Ei. Mietin asiaa. - Jay, rauhoitu.
Kerroin heille, kuka olet.
Olet villi. Olet tuhma kauris,
joskus liiankin tuhma.
Katsos, Orlando...
Itämaan tietäjät auttoivat minua.
Ja olet oikeassa. Kukaan ei voi valita tietä puolestasi.
Orlando on siunaus kodillemme.
- Lopettakaa! - Olethan!
Kerro taas, kuinka käskin Abrahamin tappaa poikansa.
Okei! Törmäsin Abrahamiin kirveen kanssa, kun olin matkalla tänne.
- Sanoin: "Abraham!" - Tiedän.
Hän ei keksinyt sitä, vaan varasti jonkun toisen vitsin.
- Jessus! - Tulin sanomaan...
J, rauhoitu.
- Mitä? - Olet myöhässä. Olen nyt Jumalan poika.
Mene takaisin Joosefille.
Orlando.
Olisi aika kutsua minua Luciferiksi.
- Pyhä perkele. - Nimeni on Lucifer.
Sinut oli niin helppo houkutella autiomaassa, Jeesus.
Miten niin?
Tein sen silmänräpäyksessä.
En voi uskoa, että kaikki oli esitystä.
Käytit minua hyväksesi.
Uskoin sinuun.
Luulin, että se oli todellista ja että olin erityinen.
Mutta ei. Käytit minua hyväksesi.
Olet myrkyllinen.
Senkin fuckboi!
- Lucifer, käsken... - Häivy!
Luoja!
Vautsi! Tykkäsin tästä voimasta!
Loppusi on koittanut, vanhus!
Jumalan aika on ohi.
- Hänen poikansa nousee valtaan. - Minä teen sen.
Otin hänen voimansa. Olen hänen poikansa.
Kuka onkaan kuningattareni?
Ällöä.
En löydä sitä... Hei!
Näpit irti vaimostani heti...
Perkules!
Tehdään maailmasta jälleen mahtava!
On kostoni aika!
- Nyt he voivat leikkiä Rottatouillea. - Kummisetäni!
Poikani. En tiedä, mitä minulle on tapahtumassa. Pelasta meidät.
Orlando.
Selvitämme tämän tavalla tai toisella.
Katso häntä!
Oikeastiko? Kala?
Anteeksi. Opettelen vielä.
Maria, hae leipää.
Näytän, kuinka tämä tehdään.
Hyvä luoja.
Älä turhaan vastustele.
Et ole tarpeeksi mahtava taisteluun kanssani. Liity minuun.
Hallitaan maailmaa yhdessä.
Kukaan ei pysäytä meitä.
- Näytän sinulle mahtini. - Älä turhaan. Teen kanssasi, mitä haluan.
Juuri niin. Pyöri.
Ympäri, ympäri... Seis!
Tanssi macarenaa!
Koske päätäsi. Juuri noin!
Osaatko twerkata? Ihan maahan asti.
Anna palaa, mimmi!
No niin. Näytä minulle. Juuri noin.
Limboa nyt. Anna mennä.
Juuri noin. Näytä.
Hyvä. Nyt vain yhdellä jalalla.
Pakene lohikäärmettä! Missä se on? Tuolla! Juokse!
Olet hobitti! Hae timantti luolasta ja pakene lohikäärmeeltä.
Se sylkee tulta kohti sinua! Maahan!
Nouse ylös! Ota timatti. Mene luolaan!
Poikki! Olen väsynyt.
No niin, Maria. Tanssi!
Tanssi!
Rottia! Täällä on rottia!
Poika, hän on keskuudessamme.
Olet oikeassa, Orlando.
Tiedän.
- Jumalan aika on ohitse. - Juuri niin.
- Ja Jumalan poikia voi olla vain yksi. - Pidän fiksuista tyypeistä.
Ja hänen poikansa -
voi olla missä tahansa.
Mitä tarkoitat?
Hän on keskuudessamme.
En taida ymmärtää.
Jumala on kaikkialla.
Hän makaa tuolla lonkka murtuneena.
Mutta hän asuu myös meidän sisällämme.
Myös sinun.
Miten niin? En taida...
Etkö?
Mitä nyt?
Mihin Jeesus meni?
Mitä väliä? Hän häipyi. Pelkuri.
Hän tietää, ettei pysty...
Hän tietää...
Tunnen... Hän...
Taisin syödä jotakin pilaantunutta.
Tämä on vain närästystä.
Haista vittu!
- Joosef! - Maria!
- Oletko kunnossa? - Joo.
Katso minuun.
Mitä tämä on?
Jestas, Balthasar.
Onko tämä hilloa?
Näin täällä rottia.
- Minne ne menivät? - Ymmärrätkö nyt, miksi tarvitsen sinua?
Kyllä, isä.
Pahuus palaa aina.
Se on uskomatonta.
- Oletko kunnossa, Jeesus? - Olen nyt, äiti.
Hus! Häipykää!
Olen iloinen, että hyväksyt tehtäväsi, poikani.
- En ole hyväksynyt sitä vielä, isä. - Miten niin?
- Sanoit juuri ymmärtäväsi. - Mutten ole hyväksynyt sitä.
En tiedä, olenko valmis luopumaan kaikesta.
Enkä tiedä, onko se juttuni.
En oikein pidä tyylistäsi.
Laitoit isän tappamaan poikansa huvin vuoksi.
Tapoit kaupungin asukkaat ja muutit sen kiveksi.
Jätit Joonan valaan sisään kokonaiseksi kuukaudeksi.
Ei niin saa tehdä.
Tykkään jonglöörauksesta, helmistä,
musiikista,
runoudesta...
Tiedän. Tyylimme ovat erilaiset.
Pilani menevät joskus liian pitkälle.
Mutta kuuntele minua. Täytit juuri 30.
Mitä jos järjestämme kolmen vuoden harjoitteluajan?
- Onko se mahdollista? - Toki.
Jos et halua enää jatkaa 33-vuotiaana,
etsin jonkun toisen, ja sinä palaat runouden -
ja musiikin pariin.
Hetkinen. Oletko tosissasi?
Jos muutan mieleni kolmen vuoden kuluttua,
kaikki palaa ennalleen?
Todellakin. 33-vuotiaana olet vapaa.
- Lupaatko sen? - Jumala ei valehtele.
Selvä. Mutta yhdellä ehdolla.
Mikä se on?
Haluan valita itse 12 miestä opetuslapsikseni.
Ymmärrän.
Mutta heidän ei tarvitse olla miehiä.
- Naisetkin sopivat. - Tiedän,
mutta olen jo valinnut 12 miestä.
- Niin tietenkin. - Kamut, mitä tapahtui?
- Paskiainen! - Mitä hemmettiä?
Hän on kuollut.
Pelästyin, koska hän ilmestyi kuin tyhjästä.
Tämä on tarpeetonta. Juuri tätä tarkoitin.
Herätä hänet kuolleista.
- Tuolla palaa! - Missä?
Maria, tule mukaani.
- En voi. - Nopeasti.
Tulipalo leviää tallissa hetkessä.
Haluan luoda tytön kanssasi.
- Missä palaa? - Ei missään. Lopeta.
- Mitä? - Ei mitään.
Todella tarpeetonta.
Sillä lailla.
- Hyvästele äitisi. - Hyvästi, poika.
Hyvästi, äiti. Kiitos kaikesta.
Rakastamme sinua.
- Hyvästi, täti. - Hyvästi.
Anteeksi sotkusta.
Menemmekö taivaaseen?
Ei. Menemme Galileaan.
Minä vain pidän suurista ja dramaattisista poistumisista.
Köyhälistö rakastaa valoja.
- Luoja! - Mitä, Joosef?
Haluan puhua hänelle. Kuuntele, Jumala.
Olin todella lapsellinen -
taistellessani Marian ja Jeesuksen rakkaudesta.
Haluan pyytää anteeksi.
Voisimmeko olla -
ystäviä?
Toki.
- Ystäviä? - Ystäviä.
- Mennäänkö? - Miksi teit tuon?
- Kunhan kättelin. - Käsivarteni!
Sattuu saatanasti!
Tekstitys: Vesa Puosi